_______________ Б А Л К А Н К А Н
Ђенаро... Пст, Ђенаро! Ђенаро!
- Шта 'оћеш, Карло? - Уђе неки новајлија. Онамо, прекопута Норвежанина.
- Нисам ја Норвежанин, него Швеђанин! - А ко је тај нови? - Не знам, питај га ти!
- Мож' бит не разуме италијански. - Види му ноге, изгледају к'о да су шпанске.
- Пст, Шпанац... Обригадо, хеј! Обригадо... - Обригадо је португалска реч, момци...
- Па овај је наш, бре! - Ћао, момци. Малчице вам је загушљиво ту...
- Има л' неко пљуге? - Не, овде је пушење забрањено! - Ал' те је заврн'о...
А са чиме си то намеравао да пушиш, Карло?
- Еј, непознати... Како се ти оно зваше? - Сантино. - Ћао, Сантино. Ми смо Италијани,
- Они тамо, то су ти Французи... - Баш нам је драго! - Овај до тебе је Данац Кнут...
- Ја сам Швеђанин! - Добро, бре! Затим, Немац Курт... Затим, наредник Џон...
- Добро дош'о у клуб, Сантино! - Хвала, момци. А где смо ми, у ствари? - Ово ти је фрижидер.
Ту, нас... мртваке, пакују у фиоке!
- Еј, Сантино, а што су тебе означили к'о непознатог? - Свако има свој крај, момци.
Неки умиру од старости, други од тумора... Ја сам умро због мог побратима.
- Звекно те побратим? - Не, убише ме због сина човека побратима мог ћалета. Компликовано момци
- Дај својим речима, Сантино. - Па, добро. Моја прича почиње пре пуно година, у Македонији...
- Је л' знате ви, шта је то Македонија? - Јасно, то је воћна салатае. - Карло...
Како се може човек родити у салати? То је марка цигарета које пуши Моника Белучи у филму Малена
- Не, Македонија је мормонска општина у Охају. - Дођавола, ви не знате, момци!
Македонија вам је земља, доле на Балкану. Морамо од почетка, пре педесетак година...
Након ИИ Светског Рата, Македонија је била у саставу Титове Југославије.
Јако важан историјски период, диктатура пролетаријата... Идеолошке зајебанције!
Врло ограничена средина за једног динамичног човека, какав беше мој ћале Витомир.
Његов побратим Серафим, био му је и најбољи ортак.
Витомир и Серафим су били главне фаце у граду! Облачили су се боље него Фред Бускаљоне...
... а макљали горе него Роки Марћано!
Кад би се они појавили на некој игранци, аутоматски би ломили девојачка срца...
...а богами и момачке вилице! Беху то сиромашна времена али чак и сиромашни воле да се дотерају
Витомир и Серафим су убрзо почели да профитирају од те људске слабости.
Куповали су робу у Италији и продавали је пет пута скупље у Југославији.
Ал' руку на срце, њихов смисао за бизнис није наишао на одобравање строге југо-царине.
Потрага за лаком зарадом, насупрот ограничењима које је Закон наметао...
... нагнала је ове талентоване младе људе, у загрљај њихове судбине: Шефкет Рамадани!
- Видиш ли нешто, куме? - Видим курац, куме. - Е, јеби га! Пази на жицу, куме! - Е-јооој!
- Пустили су струју! - А мож' и са струјом? Е мамицу ли вам јебем. Дај клешра!
- Немам, куме. - Е, јебем те, куме! - Е, јеби ме, куме, нисам понео.
Ништа, куме. Ја ћу да је дигнем и идемо испод ње...
На три, за позор, четири, сад...
Држ' се, куме! Издржи куме, молим те.
- Маму им јебем комунистичку... - Ех, да смо крали у Америци... тамо је и струја слабија, бре!
Слабија, а? Шта ти је Запад...
- Јел' то овај вагон, куме? - Појма немам, куме, ваљда је тај. - Дај пајсер, куме.
- Куме, немам, нисам понео. - Е извини, мислим, стварно си говно, куме...
Бежи према мору!
- Чекај бре, куме! - Сачекаћу те на обали, куме!
Куме, чекај ме, бре куме... Буди карактер, куме...
- А мож' и са пушком, а? - Држ' се, куме! Издржи!
То вече, док су крици његовог побратима Серафима одјекивали у мраку...
... мој отац Витомир је скочио у Јадранско море и препливао га је целог...
... док су му се из очију сливале сузе.
Следећег дана је допливао у Бари и потражио политички азил, у Италији!
- Име и презиме? - Вито.
Дон Вито... Ђеновезе.
У Италији, Витомир је наставио да се бави интелектуалним активностима.
Радио као жиголо, шверцов'о цигарете, намешт'о утакмице, изградио солидну каријеру, оженио се,
... али никада, чак ни у последњим тренуцима живота, није заборавио свог вољеног побратима!
Сантино, сине мој...
Мој се живот приближава крају...
Али, немој никада да заборавиш шта каже Пет О'Брајен у филму "Анђели гаравих лица":
"Да се помолимо за младића, који није могао да трчи тако брзо, као што сам трчао ја".
Ово се односи и на мога побратима Серафима, синко.
Чуо сам да је умро, пре пар година...
Али, кажу има сина. Чујеш ли икада да је твој мали побратим у невољи, помози му!
Да, тата. Обећавам ти!
Јасно, ја сам потпуно заборавио на то обећање, које сам дао покојном ћалету.
Преселио сам се у Рим, к'о правцати Римљанин, и отворио ноћни клуб...
... једно фенсерајско место... све док ми једнога дана није зазвонио телефон!
- Молим !! - Добар дан. Могу ли да говорим са Сантино Ђеновезеом?
Тог дана, ја сам први пут чуо глас Трендафила Каранфиловог!
- Ко је па Трендафил Каранфилов? - Трендафил је син побратима Серафима....
... рођен као плод љубави између покојног Серафима и неке анонимне осуђенице на доживотну
На дан рођења, Израел је муњевитим нападом објавио рат Египту, Сирији, Јордану и Ираку.
Случајно или не, мали је Трендафил рођен на дан када је почео један рат...
... и ратови ће обележити сав његов живот!
Трендафил је одрастао у дому за сирочад.
Васпитачице су веровале да се дечји дух најбоље челичи гледањем партизанских филмова.
Али док су се друга деца забављала, мали Трендафил се тресао од страха.
Децо, данас ћемо учити слово "А". То је прво слово у нашој азбуци и среће се у следећим...
Осећај страха се развијао у годинама које су следиле! Од првог дана школе...
... када је генерал Аугусто Пиноче извршио војни удар у Чилеу.
Леле, Трендафиле, само ако ти дођем тамо!
Трендафил је матурирао кад је почео грађански рат у Никарагви.
Гаси, бре, тај телевизор!
Срео је љубав свог живота, када је почео конфликт у Словенији и Хрватској...
Запослио се, када је избио рат у Босни...
Оженио се кад је НАТО напао Србију...
И како су године пролазиле, ратови су му били све ближи.
Дубоко у себи, он се бојао. Дубоко у срцу, Трендафил се спремао за рат!
Све до тог пролећа, 2001...
Албански терористи су данас отворили ватру на позиције македонске војске и полиције...
... дуж линије фронта проглашеногза тзв. "слободну зону Албанаца у Македонији".
Претпоставља се да тероростичке формације надолазе преко илегалних прелаза...
из Косова у Македонију, при чему је нејасно порекло њиховог артиљеријског наоружања.
Борбе се приближавају на само десетак километара од главног града...
Па стварно, мислим, нерве ће ми покидате... Што не отварате, бре?
Да сам могла да устанем, била бих напољу с Калашниковом!
Ништа ти ниси пропустила. Од са бајле пуцају, а ништа не погађају...
А ти си опет покушала да устанеш, а?
- Узео ми је даљински. - Аман, бре, мама... Аман, бре, мама... - Узео ми даљински...
... и по цео дан гледа емисије о животињама, док напољу патриоте гину...
... муж ти гледа жирафе у Африци. Кретен! - Је л' си попила лек од јутрос?
Да ти је отац био жив, моментално би умро од срамоте.
- Хвала ти, Боже, што си га на време однео! - Мамице, Трендафил је мирољубив човек.
Ма немој? Па што се женио ћерком војног лица ако га је стра' од рата?
Он да има муда, досад би ти петоро деце направио!
Трендафиле, 'ајде врати јој тај даљински. Трендафиле!
Какав кретен...
Јој, ако те затрудни, родићеш крокодила!
Ма бре, не моли га, удри га!
Мамице! Па јел' знате ви колико кошта храна у ова ратна времена?
- Дај ми то јаје! Дај га! - Нек' ми прво врати даљински!
Трендафиле, врати јој тај даљински, маму ли вам јебем, нервно ће ме осакатити!
Ах, ево и комшије реагују.
Има да ми платите за ово!
- Џанго Сапун! - Џанго Сапун? - Е сад си га најеб'о, зете!
Џанго! Уђи, Џанго! Џанго, уђи... Џанго, момче, уђи...
Ти да ћутиш, к'о Бога те молим!
Па ето, рашчишћавам по кући...
- А ти? - Па ја послом, Ружо. - Стварно? - Да.
- А из затвора кад си изашао? - Ах, па то је прошло, Ружо. Сада сам добровољац.
- За отаџбину, све! - Ако, ако, правилно.
Него, Трендафил... јел' код куће?
Трендафил... је у бањи.
'Ајде? Да се не лечи од...
- Не лечи се. - Него? - Одвео је маму у бању.
- Баба Зумбула је болесна? - Спондилоза.
Него види, Ружо, имам ја овде једно писамце за Трендафила.
Позив за војну терапију...
Резервиста. Да се јави до понедељка.
Џабе је Џанго, неће се он вратити понедељка. - Ма добро Ружо, кад-тад ће се вратити, зар не?
Не може вечно да се крије!
Ех, Ружо, Ружо...
Ех, Џанго... Значи, видећете се са Трендафилом кад се врати, па ћете се договорити... некад.
Сигурно ћемо се видети, Ружо. Сад је бар лако...
- Рат је! - Е, па, 'ајде Џанго. - 'Ајде, Ружо.
Спондилоза, а?
Стани, пичко једна дезертерска, мамицу ти јебем!
Трендафиле, не провоцирај ме Трендафиле, има да те одлежим, мајке ми ћу да те одлежим!
Е, сад си готов, педерчино!
Пичко масонска!
Није безбедно. Џанго је поставио заседу код лифта.
Подмитио је хаузмајстора, па су минирали подрум. Нема шансе да му попегнеш.
Јуче су били неки пандури.
Траже те у и резервни састав полиције. Ја им рекох да се договоре са војском...
... ил' овамо, ил' онамо!
Покушали су да ме исфолирају, као, ако погинеш...
... уместо једне, добићу две војне пензије...
Шта ти је сад?
Душе не остаде у мени, бре, Ружо. Ако ме ухвате, нећу ни стићи до фронта.
- Умрећу посред друма... - 'Ајде, неће овај рат дуго трајати. Само...
... треба да се склонимо. Ако кренемо рано, са бајле, за сат времена смо у Бугарској!
- Каква Бугарска? - На Црном мору! Тамо ће сад почети туристичка сезона...
... може се наћи посао на црно. Ја као конобарица, ти као бармен...
... мама ће нам помагати... - Каква мама?
Животињо безобзирна!
Па ти би оставио маму да је бомбардују муџахедини! Барабо!
Па стара жена је бре. Оставиће нешто укључено, па кућу ћеш да запалиш, штеточино малоумна...
Бугарска!
- Ружо, кћери, где идемо овако рано? - На море, мамице, на море...
На море, чедо мамино? А онај твој зулумћар?
Дај да га прво пошаљемо у војску, ваљда ће га убити нека граната...
- Немој, мамо, греота је... - Зашто греота? Море, из мојих уста у Божје уши!
Ружо, кћери...
- Ето га... - Тише бре, мама, тише! - Како тише?
- Где је Џанго? Џанго! Џанго, море, дођи! - Тихо! Доста! - Џанго! Где си, бре, Џанго?
- Џанго, дођи. Џанго! Џанго, момче... - Тише, мамице, тише...
Џанго... Џанго, где си, Џанго?
Џанго, где си Џанго? Џанго... Буди се, Џанго!
Е, сад сам те јебо, комшија!
И тако је мој побратим кренуо на пут ка Истоку, у сусрет сунцу које се рађа.
Што би рекао Алан Боурдијон Трахерне у једном вестерну:
"Преко планина месечевих и по долинама сенки, јахао је..."
"... храбро је јахао дивљином Балкана, да пронађе Ел Дорадо"!
Па, шта се затим десило, Сантино? Јесу ли успели да се спасу?
Мало је фалило... Ал' у том часу се умешала зла природа! То пролеће беше необично топло.
Јако топло...
- Мотор, мотор... Изгледа, мотор је прегрејан. - Хладно ми је...
Ма 'ајде, молим те, стварно си дете! Што неи рече, стали би.
- Било ми је топло. - Ма немој? А сад ти није топло? - Сад ми је хладно!
Хладно ти? По овој врућини? Ма, дај бре мама, не зајебавај ме!
Провера дихтунга...
Где ли су му сад ти дихтунзи?
- Дала сам јој две пилуле дијазепама. - За столицу? - Ма не, бре! За нерве. - А, да.
Много је врућина, бре. Не мож' се дише...
Ево га! "Провера притиска у клиповима четворотактног бензинског мотора".
До вечери, ће стигнемо! Ух, бре, нисам била на мору 7 година!
Ма ни на мору није више безбедно ко што је било...
- Свуда Руси са подморницама... Кумплунг... - Ако нађемо посао...
... можемо остати и дуже време.
Ваљда ће се мами смирити живци!
- А можда се и ти средиш... Морска клима је лековита. - А, за чир?
Не говорим о чиру. Говорим о...
... деци. - А, то...
Да ја могу да бирам, изабрала бих близанце.
И тако једно 5-6 пута, док ми не прође ћеф!
Ух бре, ко да су ти руке сакате! Дај, узми крпу, обриши се... 'Ајде...
И иди довези маму, треба да кренемо!
Послала ме Ружа, да те одведем до кола.
Баба Зумбуло?
Пази сад, значи ја ћу те полако узмем, врло пажљво, а ти немој да ми пружаш отпор, важи?
Ружо!
- Па, мени она изгледа ко мртва? - Мртва је, мртва...
Како јој беше име? - Зумбула.
- Зум... Као онај цвет, зумбул? - Да.
- А госпођа је...? - Њена кћер, моја супруга.
- Питам те за име, бре! - А, то... Ружа.
- Исто као цвет? - Па, као ружа, да.
- Добро, Ру-жа... А ви сте? - Трендафил.
- Исто... - Исто.
Ваше презиме? - Каранфилови. - Добро...
... нек' вам буде! - А потврда?
- Каква? Потврда... да је умрла.
Уверење? Ех, Каранфилов, Каранфилов... А откуд ја да знам да је умрла?
Па рекосте да изгледа, к'о да је мртва.
Па, изгледа, како не би изгледала... Ал' шта ако је у коми, па ми се нагло пробуди?
Па, ево да сачекамо, али...
А што си ти толико упоран, бре?
Ништа бре, само треба нам потврда, да можемо да је сахранимо...
- А ко мени гарантује да је ти ниси заклао? - Како то заклао?
- Говорим ти хипотетично. - Господине...
... молим вас, ја сам стечајни радник. - Ма верујем ти ја, ал' стави се у моју кожу.
За све постоји процедура! Доћи ће лекари, прегледаће је...
... утврдиће да ли је заиста мртва, и готово... даће ти потврду! 'Ајде!
- И онда? Где да ти нађем докторе, а? - Немој да идеш у сеоску амбуланту...
... тамо су све стоматолози. Пробај доле, у граду.
И лепо се проведите на мору!
Врата!
- Добар дан. - Дупујтренова контрактура проузрокована савијањем палмарне апонеурозе.
Вагинална цитологија.
Абдоминална хистеректомија...
Фарингоезофагеални дивертикулум.
- Кажи фарингоезофагеални дивертикулум. - Фарингоезофагеални...
- Свлачи се! - Докторе, ја због другог дођох... - Студирао сам медицину и природне науке...
... жртвовао сам 30 год. свог живота не бих ли се спасао примитиваца
... који постављају себе изнад нивоа сопствене компетентности.
Напољу, у твом малом брлогу који називаш својим домом,
... можеш да решаваш, да наређујеш, али овде си мој! Свлачи гаће!
- Ерекција? - Могу... - Ејакулација? - Докторе, мало ми је непријатно...
Исто и мени. Имаш ли деце?
Не.
- Је л' те боли? - Не... - Је л' пече? - Не!
- Је л' те сврби? - Малчице.
- Добро је. - Добро ли је, докторе? - Добро.
Нема контраиндикација. Елонгација није ризична операција...
... али захтева сексуалну апстиненцију.
- Малкице ћу га сецнути. - Шта ћете сецнути?
Пенис. Да бих га издужио, морам мало да га засечем!
- Немојте, докторе, ја дођох због бабе. - Какве бабе?
- За промену пола? - Не...
Видите, докторе, моја ташта Зумбула...
... мртва је! - Обрати се полицији. - Јесам.
- Полиција ме посла код вас. - Да, али ја сам гинеколог. Иди у општину!
- Ама не могу у општину, докторе, баба је била страни држављанин. - Иди у амбасаду.
Докторе, бре, имајте разумевања за моју несрећу, ја сам политички емигрант!
Зар нисмо сви?
Кажи, да те шаље доктор Сафарафов!
Шаље ме доктор Сафарафов.
- Где ти је потврда с гробља? - Каквог гробља? - За слонове.
- Где намеравате да је сахраните? - Па, где треба, тамо ћемо...
- Треба потврда о закупљеном гробу. - Какав закупљен гроб?
Је ли бре, је л' си мене наш'о да муваш, а?
Сви хоће да им дам потврду, а после да би заштедели неки Лев...
... сахрањујете се по баштама и подрумима. Не може, бре!
Еј, не може.
- Бадава ме молиш, бре! Што на време ниси резервис'о? - Па...
... нисмо планирали. Баба је страни држављанин, на пропутовању...
Баш лепо! Немамо места ни за ове домаће, још ми само 'фали и странце да са'рањујем!
- Видите, не бих да се намећемо, али тако је испало... - Ама, нема, бре, човече... Нема!
Ово је гробље, није МекДоналдс! Мора унапред да се резерв...
Полако, човече... полако...
Пре неки дан донесоше једног погинулог у саобраћајки.
Са'ранио сам га заједно с једним који је умро од инфаркта.
Рођаци су се жалили! Како сам мог'о да га са'раним с непознатим човеком?
Ја сам рек'о: Сад имају времена, нек' се познају! Шта да радим кад нема места?
А да је спалимо, бре? Па...
Црк'о нам крематоријум!
Звали смо мајсторе пре две недеље, и ето, још их чекамо.
Ма, бре... Неко решење мора да постоји.
Две, две...
Да частим себе једно пивце!
- Пази сад... Ми планирамо да узмемо у најам још два хектара. - Баш лепо!
Ставићу те на списак за чекање. Ако нам успе, ти ћеш бити први!
- Не, види, не ја... баба! - Ма, мени је свеједно! Сврати некад да се видимо.
- А када да свратим? - Или јуни, или јули. За све постоји процедура.
Прво треба да добијемо катастарску потврду, затим потврду из општине...
... на крају ћемо је пријавити полицији. За све постоји ред, бре! Ово је држава, бре.
За све постоји процедура!
Почела је да се осећа, малко.
Из ресторана су рекли да не могу више да нам дају леда.
Треба им за госте.
'Оћеш пивце?
- Дај једно, 'ајде... - Узми... има те освежи.
- 'Ајде, Бог да прости. - Бог да јој прости...
- Ех, море, мама, мама... - Ружо! Имам идеју!
Ово је џабе, Ружо! Ако купиш 3 тепиха, дају ти чак и по један гоблен гратис.
- Ох, 'ајде... Пазио сам да нам иде уз завесе. - Које завесе, бре?
Па у дневној бре, Ружо. Нећемо га ваљда баците? Толке смо паре дали.
- Па... леп је. - Наравно да је леп. Са народним мотивима...
Је л' знаш ти кол'ко кошта овакав тепих у Америци?
'Ајде уз Божју помоћ! Ухвати је за главу...
- Опа! Није била овол'ко тешка била ко жива... - Можда је упила воду?
Није бре сунђер... Спусти, спусти...
Штета за тепих. Требало је прво да је исцедимо. - 'Ајде, 'ајде, осушиће се, топло је.
Ухвати је с оне стране.
- Слушај! Је л' си сигуран око овог посла? - Е сад је готово, нема враћања! 'Ајде...
- На три, за позор, четири, сад. - Три, за четири, позор, сад! - Мотај...
До границе имаш још 20 км. Чим стигнеш кући, правац у болницу. Узми потврду...
... организуј сахрану. Ако ти неко тражи мито, нормално, подмити га!
- А, бре, у својој земљи све је лакше, бре. - А ти?
Док траје рат, нема ми повратка назад!
Е сад, на граници ћеш морати сама, и полако, без треме.
Ма буди нормална, човече, ево, к'о сад што смо нормални! Исто тако.
- А ако одмотају тепих? - Не секирај се, све сам испланирао!
Провери паре. Колико нам је још остало?
- Бугарске или немачке? - Обе. Купићемо паштете конзерве, сувомеснато, млечне производе...
- Натрпаћемо пуну приколицу... - Куку мени! - На царини ће сви мислити да шверцујеш храну..
... нико неће да те пита за тепих, сви ће гледати у приколицу.
- Знаш шта? - Е?
Раније ниси био овакав. Сад си некако... одлучнији.
Због рата, Ружо. Баш сам о томе гледао емисију на телевизији.
Каже да кад се човек суочи са смрћу, нагло се у њему буди нешто као... инстинкт!
- Мислиш нагон за преживљавање? - Да, е, то! - Е, па, ништа чудно. - 'Ај'мо!
Ма дај, молим те, половини овога је истекао рок трајања...
Па шта? Сад се ионако сви боје лудих крава! Још ако установе да је покварена храна
... нико нема да те пита за...
... тепих !!! - Мамо, мори! - Ех, бугарска посла!
Украдоше нам тепих! Ружо, бре...
Убицо један! Крволоче!
Све ћеш у гроб да нас отерати.
Једном сам те послушала и ето шта се десило, скоте један!
Имала је мама право. Требало је да те предамо Џангу Сапуну и војни суд да ти суди животињо!
Плачи, плачи, само ти плачи! Има да нађеш маму, како знаш и умеш!
Ти ако си решила да ме убијеш, боље ме убиј на лицу места!
- Где сад да ти нађем мајку? - Где?
Украдено се тражи од лопова, ето где!
Само ти какав си смотан, украшће и тебе. Не можеш ти то сам да средиш...
- Твој покојни отац, Серафим... - Море, не спомињими ми га.
Зар није причао о неком свом побратиму из Италије...
... неком курајберу, који би продао и рођену матер?
- Витомир. Ал' тај је умро. - Знам да је умро, али има сина.
Како се зове?
Сантино... Сантино Ђеновесе.
Тако је.
Ако желимо правду, мораћемо отићи код Дон Ђеновезеа!
- Молим. - Добар дан! - Могу ли да говорим... - Могу ли да говорим...
- Могу да говорим са Сантино Ђеновезеом? - Могу да говорим са...
У том тренутку зачуо сам ужасни глас из прошлости...
'Сине! Помози свом побратиму ако се икад нађе у невољи!'
Ја сам Сантино Ђеновесе, син покојног Витомира.
Дошао сам да вратим један стари дуг.
Суштина сваке опасне акције, побратиме, је да не губиш живце!
Као Џеки Чен у "Шангајском подневу", или Долф Лундгрен у "Црвеном шкорпиону"...
Још мало соли! Или она плавуша из "Капијеа ужаса", капираш?
- Шта каже? - Само тренутак... Капија, капија... Ах, ево га. Капија!
- То је све? Каква капија? - Тако је, капија, браво, капија! Браво!
Значи, без панике! Шта тражимо? Једну бабу у украденом тепиху? ОК, нема проблема!
А где треба тражити украдене тепихе? У супермаркету? Па немој бити наиван, брате!
Украдене ствари се траже код дилера украдене робе. А, ко ради са дилерима украдене робе?
Зна се. Хер Папа! Само тренутак... Хало, Папа? Овде Сонy, Витов син.
Како си? Прослављате? Пустили ти брата на условно?
Буразер му је педофил. Трговао по интернету лажним кредитним картицама, кеву му погану...
Феноменално, пренеси му моје честитке, Папа! Него чуј, Папа...
... треба ми информација. Ко држи контролу бизниса за украдени намештај за Југоисточну Европу?
Само да запишем...
А-ха... А адреса?
Сигуран си? Не, нисам у фрци, само помажем...
Само помаж... Папа, не попуј!
Хвала ти, Папа, баш си догма! Који шупак, јебо те...
Јел' сте икад чули за неког Грка који се зове... Како ли се оно зваше, јебате...
Хомер?
Не смем да палим јако светло. Због очију.
Живим са спустеним ролетнима. Дању спавам, нођу тргујем. К'о Бетмен.
А, значи тражите тепих? И нешто завијено у тепих?
А шта је завијено тепих? Нећете да кажете, а? А?
Имам плочице за купатилом. Италијанске. Много лепе. Можеш да ставиш плочице уместо тепиха.
Плочице, плочице, плочице, плочице...
А значи тепих, па тепих? Да није тепих летећи?
Хомер се мало шали. Ах! Акваријум. Хоћеш да купиш акваријум?
Много је леп. Са стаклима. Са златним рибицама.
- Полако, бре куме! - Опрости, побратиме. - Чекај, чекај, чекај... Знам све о тепиху.
Тепих донео један Румун, ситан играч, краде само мале ствари.
- А теписи лоша роба, слабо се продају... - Чекај, чекај, чекај, чекај...
У мојој професији, има технологије. Добре ствари чувај...
... лоше ствари шаљеш даље. Тепих сам послао даље. - Где?
За Београд... Србија. Тамо имам бизнис партнера,
Много добар човек, јак човек, "мегало" човек. Држи територију од Дунава до Дрине.
- Тепих је тамо! - Доста! - Ружо, бре...
Послушај Ружо, иди кући. Мушки посао! Брате! Ко што каже Чаки Челмер у "Последњи каубој"?
- Јашимо! - Добро, бре, после ћеш ми преведеш!
Београд у Србији! Момци... ја нисам наивна Црвенкапица...
... али овај град је мрачнији и од мрачне шуме. Сјај и беда умрле империје, заиста!
И док ми две гориле претресаше јаја, помислих да нам је слепи Хомер можда сместио клопку.
Нисам био у праву...
Ма немам, бре човече, што бих те лагао? Не носим оружје. Нисам такав тип, бре.
- Где ти је газда? - Г-дин Веселин ће вас примити мало касније... Тренутно џогира.
Г-дин Веселин каже да сте дошли на погрешно место.
Каже да ово није крчма, већ частан дом часног човека.
Тачно је да се он зове Веселин Кабадајић, али није тачно да је трговац тепетама.
- Теписима? - Теписима!
Он је озбиљан српски бизнисмен, издавач чак три дневне новине и два часописа...
... власник једног ТВ канала и једног радија, поседује две фабрике...
Поседује две фабрике, једну за амбалажу, а другу за обраду меса!
И опомиње вас, да се не зајебавате са њим јер он је човек емотиван...
... па би могао одмах да вас убије или да зове полицију!
Полако. Да попричамо, а?
Овако! Реци твом шефу да Сантино Ђеновезе није ретардиран!
Имам пријатеље који ме информишу и зато нек' ми не продаје циглу.
Знам да се крије од нове власти због учешћа у организованом криминалу. Знам шта је радио...
... у балканским ратовима и знам да за собом има међународну потерницу за ратне злочине.
Преведи му!
Таква су била времена. На једној страни гладна сиротиња, а на другој гомиле пара.
И шта је требало да урадим? Да оставим те паре сиротињи? Па нисам ја будала!
А што се тиче рата, пре свега, није истина!
А чак и да је истина они су нас испровоцирали!
Ако сам неког и убио, убио сам га случајно и због мог народа.
И кад дођу говнари да ме носе у Хаг, мој ће ме народ бранити.
Ово сам штампао у 10.000 примерака. Организоваћу спонтане демонстрације.
Минираћу терен испред куће. Минираћу сам себе ако буде требало.
Нисам направио ово богатство да га трошим у затвору, јасно?
Немам ништа с' тим твојим тепихом.
Мислиш да сам ја направио милионе крадући тепихе? Еј! Гледај!
Крадена возила. Милион. Пирамидалне штедионице, 2 милиона. Шверц цигарета, 3 милона...
Лажне девизе, лажне Шенген визе, тајни превоз Арапа у ЕУ...
- Хомер је рекао да је теби послао тепих. - Хомер је говно лажљиво!
Ја сам трговац. Купујем овамо, продајем онамо.
- Нисам ни отворио Хомеров камион, само сам га послао даље. - Где даље? - У Црну Гору!
- Али, ово ниси од мене чуо. - Зашто у Црну Гору, јеботе?
Зато што је с' друге стране Италија, и зато што се сва роба бродом шверцује у Рим...
... зато што сва говна воде у Рим. Ето, зато!
Па... има једна баба унутра.
Па... тако се десило...
Хало? Хало, Ружо? Идемо на море! Шта хоћеш да ти донесем? Ало?
Ма добро, бре, тај тепих... да ли хоћеш нешто друго?
- Много воли шкољке. - Ружа? - Хало? - Романтика, јел'? - Како?
- Не Напуљ-мантика. Рома-нтика! - Ало? Ајде, зваћу те с' плаже, важи?
Прелепо... Као плаже на острву Холиакалоа!
Магла! Још као клинац сам се бојао магле.
Веровао сам да у магли станују духови. Кобајаги се краљ духова звао Караконџул...
... и имао је жену Куравелу... Дечја посла! Па шта, бре, тако је! - Тише мало!
Духови!
Видите... Ми смо дошли због тепиха... Да се пазаримо.
Малчице је јака...
Само види, због другог смо овде.
Тражимо један тепих.
Тепих. Из Београда, за на паркет.
Додуше, овај је завијен, ал' тепих је тепих... Дај, бре, реци му ти!
Има једна баба у њему.
- Завијена... Како се каже "завијена"? - Који курац ја да знам, дај ту траву...
- Ма шта си то пушио? Напалм? - Полако, бре... - Ма улази у кола, јебате! Дај гас! Гас!
- Ма бре, то је полиција, ало... - Ма каква полиција, то су убице! Дај гас, гас!
Чекај, побратиме! Чекај!
Хало, Ружо? Ми смо у Босн... Хало? Руж... Ма нема ти сигнала!
Овако је пусто и у "Закону колта", кад Чаба Хоган долази у Меxицо да освети оца, Енрицеа.
- Ено неке девојке. - А...? - Девојка, кажем. Ено неке девојке.
- Еј, девојко! Девојко! - Еј, девојчице! - Девојко! - Девојчице! - Девојко!
Добар ден. Само ви продужите, ми одмах одлазимо... Ћао!
- Беж'мо, брзо! Беж'мо! - Не бојати се, ми пријатељи. Ми Хрвати, они Муслимани.
- Иста фаца, иста раса! - Живела Европска Унија!
- Ево ракија, десетгодишња! - Питај их за тепих!
Надам се што сте видели, нема причате у Брисел? Ако треба, ми спремни платити!
Па треба, треба... Ако у Бриселу сазнају за ово...
- Тепих! - Пробај јагњетину. - Види, овде за време рата, све било ОК.
Регуларно! Ми њих гранатирало, они нама палили по кућама.
Али после дошло ваши, прогласило мир... и покварило наши односи!
Наши вам покварили односе?
Према мировном плану, територија од Чапрљане подељена на муслимане...
... и на хрвате. Али нису поделили... како се каже...
... ресурси! - Ресурси? - Економски ресурси.
Раније ми имало договор! Ми продајемо артиљерију...
... а они пешадијско оружје! Извозили за Ирак, Иран, Авганистан, Курдистан...
Али Осман, преузео наш бизнис. Поч'о да продаје бомбе са осиромашено уранијум!
И тако, почело свађање! Они нама затворили воду...
... пошто је водовод на њиховој територији, а ми...
... окупирали им џамију, пошто је џамија на нашој половини села.
У заједничком интересу је, да ова свађа остане тајна.
Са вашим претходником имали смо много добру сарадњу.
Ми плаћали, а он свирало курцем својим!
А девојка?
Девојка?
- Аха! - Најебасмо!
- Да не рекоше нешто за тепих? - Она беше жена мог покојног брата Гојка.
Када је почео рат, Бакир, зет Османа, уби Гојка!
Ми убили Бакира, али његов син Шукро, за освету силовало њу.
- Ми убили Шукра, али, она... остала трудна. - И? - Ма шта и?
Шта и? Курва! Одмах је најурисмо! Не може муслиманско копиле да
... расте у католичку кућу! Отишла код њих, али они је, као поштен народ, отерали.
- А беба? - Ми са тим ништа немамо. Она је сама удавила у реци!
Извин'те, господо!
- Куме! Куме, ови ће нас послати код баба Зумбуле... - Доста с' том баба Зумбулом!
Да није било усране баба Зумбуле и говњивог тепиха, не бих сада био овде са овим хијенама!
- Готово је? - Тепих!
Диши, бре... Немој сад да ми умиреш... Диши!
Тепих! Да ли је овде било неког тепиха?
Како, бре? Па то је мој тепих, моја баба!
Који Рамадани?
Косов,о 2001... Ужасно!
Звучи као назив неког научно-фантастичног филма.
Узми.
Како желиш...
У праву си, одвратно је! А и ово место је одвратно!
Рушите једни другима храмове, палите једни другима куће...
... силујете једни другима жене... Тако мали народи, а толико велико зло у њима.
А историја вам се само понавља... Увек је исто.
Шефкет Рамадани! Због тог човека је мој отац, оставио твог оца у невољи.
Због њега је Серафим умро у затвору, а Витомир побегао из земље. И баш тај, Шефкет Рамадани..
... је украо твој тепих. Тај човек је опасан!
Вероватно има сто година и бар стотину мртвих на савести.
Нисам ја Робин Хоод!
Потукао сам се само једном у животу, и то са слабијим противником.
Гледам своја посла и трудим се да мазнем нешто од туђих, и то је све.
Нисам ја херој! Нећу да идем у змијско гнездо, да тамо тражим твоју луду бабу!
Не разумеш ни реч од овога што ја причам, јел' да?
'Ајмо спавати.
Лаку ноћ, куме.
Баба Зумбула?
Што ме гледаш тако?
Па ти можеш да стојиш... Не требају ти колица!
Када си мртав, све ти лакше иде.
А што си ти тако ознојен?
Сањао сам сан...
У њему су били сви људи које познајем.
И сви смо били болесни од неке болести, а нико није...
Нико није хтео да призна.
Полако смо умирали, и тела су нам се распадала...
... а ми смо се претварали, да смо живи, да смо здрави. - То је наговештај промене!
Марс улази у пету кућу, а Јупитер доминира над Сатурном...
... или Сатурн над Јупитером, није важно. Важно је да ћеш...
... ти прећи дугачак пут...
... пут који неће да те остави непромењеног! - А хоћу ли остати жив?
И смрт је промена, Трендафиле!
- Нешто истоварују. Гарант је тепих! - И шта сад?
Рећи ћемо им: Добар дан, да немате можда неку бабу у тепиху? Имате? Сјајно!
- Насецкајте нам једно 200 гр., молим вас! - Видиш? Сву робу чувају у хангарима.
- Само не знам како да уђемо. - Треба да смо брзи као Курт Расел у "Бекству из Њујорка".
Или да пуцамо како Рамбо, у "Рамбу 3". Или да минирамо фабрику...
Као Франко Неро у филму "Битка на Неретви"!
- Ратни филм. - Никад чуо.
- Деца. - Деца!
- Да, деца! - Шта намерава са толико деце Шефкет Рамадани?
Идемо, идемо!
Стани, побратиме! Ћале, ћале...
Кад идући пут умреш, остави ми бар неке дугове, који се могу платити новцем!
- Боли? - Боли...
- Онда признај. - Убићеш ме? - Да, наравно.
- Алах ће те казнити за моју бол. - Овде нема Алаха, ни шејтана. Само ја. Карлито!
Видели су те како причаш са неким америчким официром.
- Шта си му рекао, мајку ти јебем? - Борио сам се под твојом командом...
Веровао ти... Цела моја породица је погинула, бранећи те од Срба...
Проклет био, Шефкет Рамадани!
Моје име је легенда. Не сме се изговарати!
Ти си срамота за нашу борбу! Нисмо ратовали, због таквих као ти.
Грешиш, Крешник.
Ратови се воде баш због таквих као што сам ја...
... а не због будала, као ти!
Баците тело у канализацију!
Шта се дешава?
- Шта је Исмете? Американци? - Ухватили смо ову двојцу кад су покушали да се ушуњају у хангар.
- Ко вас шаље? - Не разумеју албански, Шефкет. Један је Италијан, а други каурин.
Шефкет Рамадани! Како је могуће да си толико млад?
- Одакле ми знаш име? - Ти си сместио нашим очевима, пре 50 година...
Шефкет Рамадани, краљ подземља!
- Шефкет... мислим да овај прича о твом старом. - Одакле би он знао мог оца, крв му јебем?
- Ко вас шаље? - Моја жена Ружа, г-дине.
Рече: Како знам да јој нађем Зумбулу!
- Зумбулу? - Зумбулу, Зумбулу г-дине! У тепиху. Ево, дајте нам тај тепих, и ми ћемо да одемо.
- Молим вас, г-дине... - Касно је сад, комшија!
- Треб'о си послушати мој савет - Џанго Сапун! - Да си се отиш'о у војску, можда би остао жив.
Овако... тешко!
- Шта радиш ти овде? - Бизнис, комшија.
Све за отаџбину, све. Него...
... ти шта радиш овде? Ниси у бањи? - Карлито!
Хајде сад лепо реци ко те шаље? Американци, КФОР или Интерпол?
Говори, бре, пичко дезертерска!
Не знам ко си, и не знам одакле ми знаш оца...
... али дајем ти сат времена да се сетиш, шта тражиш овде, и за кога радиш.
Затворите их у подрум!
Како си, побратиме? Боли, а? Говнари!
- Не померај га! Можда је нешто ломљено. - А ко си сад па ти?
Не смеш га померати, ако су му кости сломљене.
Да сам знао да ћу овде срести лепу даму, мало бих се дотерао.
- Лара. - Драго ми је, Сантино Ђеновезе.
- Девојчица је... са тобом? - Надја. Моја кћи.
Полако бре, побратиме, можда ти је нешто сломљено... Боље ти је да мирујеш.
- Ви сте из Милана? - Какав црни Милано, ја сам из Рима. Да се не зезамо с' тим стварима, важи?
- А ти? - Из једног малог градића у Румунији.
Кад сам била млађа, желела сам да одем у Милано и постнем манекенка.
- Зато сам научила италијански. - Па, јеси ли отишла? - Стигла сам до Немачке...
... и тамо упознала Шефкета Рамаданија! - Овамо те довеоШефкет, а?
- Шетао ме годинама... а сад му више не требам. - Исфолирао те да ће да те жени?
Нисам ја његова девојка, већ власништво. Ја сам курва.
- Нисам укапирао. Мислио сам да је дете... - Његова кћер? Ни ја незнам ко јој је отац.
Ма, нисам ни ја пуно бољи. Преварант, лажов, ситни шверцер...
Не помажем му због доброте, но из сујеверја. Мислим да је Божја казна, што заглавих овде...
- Како се уопште зове ово место? - Фабрика. - Фабрика? - За месо.
Шефкет Рамадани производи храну за мачке? Ето где је завршила баба Зумбула!
Ти немаш појма где се налазиш, зар не?
- Шта сам сад опет погрешио? - Ово је фабрика за производњу људског меса.
Шефкет доводи децу из целе Европе. Отету децу Храни их, чува их, као животиње на фарми...
- Због проституције? - Због органа! Кад богатим старцима откажу бубрези, или срце, или јетра...
... они се јављају Шефкету, да их снабде резервним деловима, као у сервису.
- Само што се ти делови ваде из дечјих тела! - Па шта ти овде тражиш?
- Ти, Италијан! Напоље! - Дакле... истекао је један сат. Време је да ми испричаш своју причу.
Почни, Сандокане!
Зовем се Сантино Ђеновезе. Дошао сам на Балкан, да бих вратио један стари дуг.
Ја и мој побратим Трендафил, тражимо једну старицу, завијену у тепих.
Прешли смо дуг пут, испуњен смехом и сузама.
- Једна чудна авантура... - Карлито! - Која ускоро мора да се заврши!
Да сам знао да ћу те опет видети, обријао бих се...
Шефкет Рамадани неће баш пуно профитирати, од овог мог тела.
Не приличи ми да будем херој... али очигледно, да проблеми троје малих људи не значе ништа...
... у овом лудом свету." Хумпхреy Богхарт, "Цасабланца".
Цео живот сам желео да изговорим то пред неком лепом женом,
... а сада кад се то коначно догодило, Сантино мора да умре.
Збогом, куме! Сети се шта је рекао Ралф Микер у филму "Гола мамуза"...
Звери...
Звери! Копилад! Убице!
Мама!
Слушај... Разумеш руски? Ти иди напред. Ја ћу да откључам ћелије. Разумеш?
Баци пушку, ил' ћу је убијем!
Баци пушку!
Разнећу јој мозак, бацај пушку, чујеш ли, матер ти у пичку јебем твоју...
- Моја кћер... - Шта си му то рекла? - Обећај да ћеш спасти моју кћер!
Говори шта си му рекла!
О, комшија... У реду је, комшија, ево... ти си победио...
Слушај, Трендафиле, шта је било, било је... Дај зови хитну помоћ...
Комшија... искрварићу, комшија...
Тепих...
Баба Зумбулин тепих!
Комшија... Немој да си говно, комшија... Зови хитну помоћ...
Добро, 'ајде!
Ти си Надја?
Чуј, Надја, обоје смо имали тежак дан.
Ти си изгубила мајку, ја сам изгубио пријатеља.
Ако, плачи. Сада ћемо се обоје исплакати, па идемо правац мојој кући.
Ја немам деце, Надја, али имам жену, која уме да прави лепе палачинке.
Ако желиш... она ће бити твоја мама, а ја ћу ти бити тата.
Еј, а ако те неко пита да ли имаш бабу, прави се да га ништа ниси разумела!
И тако је мој побратим кренуо ка југу, ка дому свом.
Нешто изгубио заувек, као што је његов страх од рата и зла баба Зумбула...
... али је зато пронашао ствари које је тражио. Један тепих и пуно, пуно деце.
- А ти, Сантино? - Па момци, не бих хтео да звучим нескромно...
... али након свега што сам учинио, ваљда сам коначно заслужио своје место на небу!
Оно је Мали медвед, а оно је Велики медвед...
... а оно тамо, то је звезда Даница.
Оно тамо? Е, тамо живе сви анђели наше галаксије.
То се зове "Млечни пут" или "Кумова слама".
Лепи снови, куме!
(Титл уредио: ПОПеску)